Yö poukamaan keijujen laskeutuu näin
Ja tuikkivat tähdet tanssivat käsikkäin
Yks' vihreä tähti muista erkanee
Ja pitkällä pyrstö/lään taivaan valaisee
On kai harmiton tuo öinen valon luoja
Kenties
Tai ehkä se onkin viestin tuoja
Jo kauan sitten komeetta lensi yli Keijupoukaman
Siitä keijut kirjoittivat tään muinaisen tarinan
"Kavahda, kun vihreä pyrstö kiitää yli metsien"
"Pimeyden paljastaen ja varjoja etsien"
"Varo, sillä ennen kuin aurinko lämmittää maan"
"Tuolla syvyyksissä jokin herää unestaan"
HELINÄ-KEIJU JA MIKÄ-MIKÄ-HIRVIÖN ARVOITUS
Aamu kun saa
Syöksyn mä tuulihin liitämään
Ne kannattaa
Tavoitan hurjimman
Tuulispään
Täällä huoletkin mennä saa Kauas ne puhaltaa
Vapaana korkeuksiin, uusiin aatoksiin
seikkailuun sukellan pilvihin
Kiinni ei mua kukaan saa
Nyt ilmakin vain kimaltaa
Aurinko suo se säteitään
Sen lämmössä tanssimaan jään
Näin saan liitää
Mä liidän
Liidän
Voi, Helinä! Se on täydellinen.
Tilauksesi mukainen, Fawn.
Jättikokoiset vaunut. Mutta mihin tarkoitukseen?
Tai miksi kaikki on salaista?
Sinä se pähkäilet koko ajan.
Minä jatkan tästä.
Ankanpoikasille? Tai pikkuisille pupuille?
Onko se liikkuva lastenhuone?
Napakymppi.
Sinulta ei pysy mikään salassa.
Nähdään myöhemmin.
Sinulla on jotain mielessäsi.
Minullako? Ei ikinä.
Takuulla on.
Tunnen tuon ilmeen.
Olen sen ilmeen keksijä. Mihin kärry tulee?
Hyvä on. Mutta älä sitten kilju.
Lupaatko?
En suostu, en suostu!
Kaikki hyvin, Saana.
Helinä on ystäväni.
Onko se...
Hengitä vain.
...haukka?
On.
Haukat syövät keijuja!
Aikuiset, kyllä.
Saana on vasta vauva.
"Keijunsyöntihimo" ei ole iskenyt vielä.
Se ei näytä kovin pieneltä.
Se oli silloin, kun toin sen tänne.
Sen siipi oli kipeä, mutta korjasin sen ja nyt...
Siipi toimii.
Ei Keijupoukamassa saa pitää haukkaa.
Mitä jos vartijat kuulevat?
Sen takia teetin ne mustikkavaunut.
Meidän pitää viedä Saana omaan kotiinsa -
ilman, että nousee...
Jokin yleinen paniikki.
Hyvin menee, Saana.
Pidä kiinni, kunnes olemme turvassa.
Oletko ihan varma tästä, Fawn?
Muista, että me vain kuljetamme marjoja metsään.
Ei sen kummempaa.
Yleensä marjat tuodaan metsästä.
Kyllä se onnistuu.
Lennä ihan rennosti vain.
Miten usein teet jotain tällaista?
Tulehan.
Fawn?
Hymyile vain.
Näetkö? Minä sanoin, että se onnistuu.
Tarvitaan vain vähän uskoa, rohkeutta ja...
Keijupölyä?
Siellähän te olette.
Olemme etsineet teitä koko aamun.
Näittekö eilen sen komeetan?
Ei, mutta näittekö te ison vihreän pallon lentävän taivaalla?
Mitä te marjoille teette?
Me vain viemme ne metsään.
Eläimille.
Eikö niitä poimita metsästä?
Ei tätä lajia,
sillä nämä ovat ekstra-maukkaita supermustikoita.
Nami! Voimmeko auttaa?
Ei. Ei tarvitse.
Miksi tarvitsisimme apua?
Voi hyvänen aika.
Tähän on helpompikin tapa.
Seis! Ei, ei. Et tiedä, mitä teet.
Sitä kutsutaan "auttamiseksi".
Pelkkä kiitos olisi riittänyt.
Mitä te kaikki tuijotatte?
Haukka!
Komeetta on tähtitieteellinen arvoitus.
Mutta huolellinen tutkimus ja analyysi...
Saana!
Saana, pysähdy! Tule takaisin.
Menkää sisälle!
Iridessa!
Voi ei!
Nix?
Saana? Saana?
Nopeasti nyt sisälle!
Vauhtia!
Liikettä!
Seis! Rauhoittukaa!
Se ei edes pidä vartijakeijun mausta.
Pienet vauvat ovat nirsoja.
Ei hätää, Saana. Kaikki menee vielä hyvin.
Tule pois haukan luota, Fawn.
Me hoidamme tämän.
Ei tässä ole mitään hoidettavaa.
Käskin sinut pois sieltä.
Onko täällä kaikki hyvin?
Kyllä, kuningatar Okariina. Tällä kertaa.
Miten minä suojelen teitä,
jos Fawn tuo Keijupoukamaan vaarallisia eläimiä?
Edellisellä kerralla rottia ja käärmeen.
Ei, vaan se oli vampyyrilepakko.
Fawnilla vain on niin hyvä sydän.
Saana tarvitsi apua.
Näyttääkö tämä otus vaaralliselta saalistajalta?
Sanokaa nyt jotain.
- Fawn... - Tiedetään.
Nix on oikeassa.
Olen tehnyt tämän pari tai montakin kertaa.
Kyllä.
Ehkä menin tällä kertaa liian pitkälle.
- Todellakin. - Ymmärrän teitä.
Ehkä pienen haukan pitäminen ei ollut paras ajatus.
Tunnen sinut, Fawn.
Annat sydämesi sanella tekosi.
Se on ihailtavaa, mutta...
Minun pitää myös kuunnella järkeäni.
Lupaan tehdä niin ensi kerralla.
Niin, Saana-vauveli, olisi kiva nähdä uudestaan,
mutta ehkä on parasta pitää tämä vain etäystävyytenä.
Kokeillaan nyt sitä siipeä.
Huomenta, oppilaat.
Eikö olekin kaunis päivä uudelle alulle?
Katsotaan, miten pomppiminen sujuu.
Oikein hyvä, Nico.
Täydellistä, Paju.
Voi, Soma! Nyt hypitään eikä kävellä.
Mitä? Etkö kuullut?
Olen nyt oikein kiltti tyttö.
Kaikin puolin mallikelpoinen.
Haluatteko nähdä vastuullisuuden perikuvan?
Tässä se tyttö on.
Se oli mielenkiintoista.
Aikamoista pomppimista.
Huhuu?
Kuulehan, Fawn. Kuuntele järjen ääntä.
Sydän tuo vain harmeja, seuraa järkeä.
Ja silti järki saa minut puhumaan itsekseni.
Isoon ääneen.
Metsässä.
Ei, ei, ei. Mallikansalainen.
Huomisaamusta alkaen.
Mikä sinä olet?
No niin, mieti. Reviiriä puolustava, ehkä lihansyöjä.
Äärettömän suuri.
Mitä nyt?
Esitä kuollutta.
Ei, hyydy-
Ei, vaan päinvastoin. Pitäisi näyttää suurelta.
Mikä se oli?
Kuulitko sen?
Minkä?
Karjaisun.
Kuulitko sen karjaisun?
Anteeksi, sanoitko jotakin?
Kuulin tietenkin.
Vähän nopeammin.
Kuvittele, että edessäsi on tammenterho.
Loistavaa. Mikä se oli?
Ei tietoa. Mutta kerro heti, kun saat sen selville.
Nyt varovasti. Vasemmalle.
Ei, vaan tuonne!
Se karjaisu...
- Aamullako? - Mikä se oli?
En tiedä. En tunne karjuvia lajeja.
Murisevat ja örisevät sen sijaan...
Kuka tuntee karjuvat?
Jos äänen aiheutti joku iso...
- Kovaääninen... - Pelottava...
Ja vaarallinen, sen tietää...
Fawn.
Tänne, karvaturri.
Tänne päin.
Odota! Yritin vain auttaa.
Ehkä minun täytyykin sitten lähteä.
Paksut etujalat ovat mainiot kaivamiseen.
Älä. Ei, ei, ei.
Olet kunnossa, joten minä poistun.
Valtavat leukaperät ovat kuin tehdyt kannattelemaan painavia kiviä.
No niin. Anteeksi.
Olin lähdössä.
Näyttää siltä, että voisit olla -
Didelphis marsupialisin ja Bison occidentalisin risteytys.
Joka sylkee.
Minkä ihmeen takia?
Enkä käsitä tuotakaan.
En ymmärrä nyt ollenkaan. Mitä sinä rakennat?
Olen eläinkeiju ja tehtäväni on -
ymmärtää ja tutkia eläimiä.
Ja kuningatar käski minua kuuntelemaan järkeä.
Joten asia on selvä.
Teen sen kuningattaren vuoksi.
Pysy täällä.
Palaan ihan pian. Haen vain tavarani.
Älä karkaa mihinkään.
Pysy siinä.
Paikka.
Fawn.
Nix.
Olen etsinyt sinua kaikkialta. Missä olet ollut?
Piilotitko virtahevon?
Joo, se nukkuu nyt ilveksen vieressä.
Kuulitko sen karjaisun aamulla?
Voisitko kuvailla sitä tarkemmin? Millainen karjaisu se oli?
Kovaääninen, hiuksia nostattava ja hirvittävä.
Eläimet karjuvat monin tavoin.
Ne voivat murista, ulvoa, töötätä, kailottaa, kiljua, rähistä.
Oliko se tällaista?
Ei. Se karjui.
Näinkö?
Ei.
Ei!
Ei.
Fawn!
Aivan. Jos kuulet tuon, pakene.
Ojentaisitko tuon?
Se otus voi uhata Keijupoukamaa.
Jos törmäät siihen karjujaan, kerro minulle.
Onko selvä?
Mitä teet, jos löydät sen?
Oman työni.
Ja minä teen omani.
Kuulin
Mä äänesi sun
Ja syömmeni mun se löi, ja mä nauroin
Nyt ilo mieleni täyttää
Myös pelkoni näyttää voin
Sä kierrät kaukaa
Et vierelles päästä, en rakkautta säästä
- vaik maisemat vaihtuu - Hei?
Tunnen
Kun jännitys haihtuu, näin käteni ojennan
Yksinäs saatko vain taivaltaa?
Ystävää etkö nää käipäävää?
Hymyn sois lämpimän, saisit niin
Paljon enemmän
S yömmesi
Avaathan
Sä olet outo
Ja arvoitus mulle
Kun juttelen sulle
Sä oot salaisuus
Ehe-hei, mä en luovuta vielä
Mun karvainen tuttavuus
Yksinäs saatko vain taivaltaa?
Ystävää etkö nää käipäävää?
Hymyn sois lämpimän
Saisit niin
Paljon enemmän
Syömmesi avaathan
Jos sä varjoihin eksyt, mä tuun etsimään
Pimeys kun peittää, vierelles jään
Nyt luota sä vaan
Valaisen tien
Ja takaisin kotiin vien
Yksinäs saatko vain taivaltaa?
Ystävää etkö nää käipäävää?
Hymyn sois lämpimän
Saisit niin
Paljon enemmän
Syömmesi avaathan
Yksinäs saatko vain taivaltaa?
Ystävää etkö nää käipäävää?
Pelko pois kaikkineen
Valo näin
Jo pääsee sydämeen, kaikki viel'
Selviää
Et yksin jää
Minä siivosin haisunäätien karsinan eilen.
Huomenta.
Joku taitaa olla yökukkuja.
Mikä tämä on?
Hyvä on.
Minne nyt?
Ei ainakaan vartijoiden kololle.
Jotta voin suojella sinua,
kerro minulle, mikä se torni on.
Tunnen yhden Maran, mahtava tyyppi.
Se rakentaa patoja kolmen talven ruokatarpeeseen.
Murmelit taas kaivavat kolojaan kivikoihin talvihorrosta varten.
Ja turpiaalit rakentavat pesänsä roikkumaan puihin.
Se on nerokasta.
Mutta sinä et taida varastoida ruokaa.
Etkä valmistaudu talviunille.
Etkä tee pesää.
Kerro jo.
Mikä se torni on?
Mörötä sitten, jos haluat.
Siinä se on. "Mörö".
Nimesi olkoon Mörö.
Siitä taitaa tulla toinen torni.
Mutta ennen kuin aloitamme... Mitä sanot,
jos pitäisimme vähän hauskaa työn ohella?
Kuuntele nyt.
Miksi vain minä saisin leikkiä keijupölyn kanssa?
Anna mennä.
Niin sitä pitää.
Keijut ja varpusmiehet.
Vieraanamme on Keijupoukaman keijukisojen -
kolminkertainen torninrakennusmestari.
Mahtava ja vertaansa vailla oleva Mörö.
Kukistaako hän tämän vuoden pikkuruisen,
mutta kipakan haastajan?
Nappiin meni!
Mutta liian kovaa. Keiju voittaa!
Keiju...
Voi ei.
Valmista tuli.
Tästä tulee paras kevät.
Suojautukaa!
Voi ei.
Tulivatko kivenmurikat tuolta?
Juuri sieltä.
Jos ei Fawn olisi varoittanut,
olisimme litteämpiä kuin kurpitsansiemen.
Kaksi kurpitsansiementä!
Fawn?
Hei, Mörö. Miten olisi, jos ottaisimme ja lähtisim...
Hei, Mörö? Missä olet?
Mörö! Anna niiden kivien olla.
Sinun on lähdettävä.
Mörö!
Nix.
Tahmaheinää.
Ei, Mörö! Väärä suunta!
Meidän on mentävä!
Leikitään uutta leikkiä.
Sen nimi on "keijujahti".
Seuraa minua!
Tainnuttakaa se yönvarjopölyllä.
Oma pörröinen hirviöystäväni.
Ehkä sinut pitäisi esitellä toisille.
Mielenkiintoista.
56,7 kilometriä oikealle.
Kiehtovaa.
Hanki minulle välittömästi kaikki mahdolliset eläinkirjat.
Ole kiltti.
Minulla on kesken korkean tason -
kuninkaallinen tehtävä.
Sanoinko "kuninkaallinen"?
Huippusalaista.
Päivää.
Kuinka voin auttaa?
Tässä ovat vasta A: lla alkavat.
Lukeminen on jumppaa aivoille -
ja hauiksille.
Ja minä vastasin...
"Kuulehan, Riina."
"Moni varpusmies ei pystyisi tähän,
mutta minä en olekaan niin kuin muut."
"Ja sitä paitsi, kuka muu osaisi tutkia sitä vihreää komeettaa?"
Kerro kaikki, mitä olet löytänyt tästä.
Ihan kaikki.
Sopisiko illallinen?
Vai niin.
Taisin tulkita tilanteen ihan väärin.
Mutta jäähän meille muistot Azsta.
Ihan ensiksi, kiitos, että suostuitte tulemaan.
Varmasti mietitte, mistä on kyse.
Siihen on paras olla hyvä syy.
Lähdin kesken kuorinnan.
Kesken kuorinnan.
Kuten te tiedätte, opin läksyni -
vaarallisten eläinten kanssa leikkimisestä.
- Kyllä. - Pärjäät hienosti, kulta.
Hyvin menee.
Ja kuitenkin...
Nyt se alkaa taas.
Fawn?
Neidit, tässä on Mörö.
Voi ei.
Hei, Mörö.
Mikä se on?
Ei aavistustakaan.
En ole koskaan nähnyt moista eläintä.
Ikinä.
Mitä se syö?
Ei keijuja.
Se on helpotus.
Vien sen kuningattaren luoja näytän, että se on vaaraton.
Ja sitten tunnustan, miten se tuhosi Auringonkukkaniityn.
Tai minä sen tuhosin.
Tai ehkä me teimme sen yhdessä.
Tuhositteko te Auringonkukkaniityn?
Tämä sen teki.
Mutta ihan vahingossa.
Mikä tuo sitten on?
En ihan tarkalleen tiedä. Mutta selvitän sen.
Sanoit "en tiedä" liian monta kertaa.
Epävarmuus ei tunnu mukavalta.
Älkää nyt.
Vaarantaisinko muka turvallisuutenne?
- Kyllä. - Takuulla.
- Tämän tästä. - Joo.
Selkään koskee vieläkin.
Haukka!
Niinpä.
Tarkoitankin, että haluan nyt toimia vastuullisesti.
Ihan niin kuin lupasin.
Kai sinulla on jo jokin suunnitelma?
"Operaatio Hurja Mörö".
Suu auki, karvaturri.
Saan tuosta ihottumaa.
No niin. Minä siis valmistelen kuningattaren.
Kun annan merkin, pankaa Mörö valmiiksi, niin tuon kuningattaren ulos.
Älä huolehdi.
Hän tulee ihastumaan sinuun.
Nyt se alkaa.
Kaikin puolin mallikansalainen.
- Onnea matkaan! - Ole rohkea!
Kyllä sinä onnistut, nuppunen!
Pieleen menee.
Kuningatar Okariina, olen miettinyt neuvoasi.
Siksi tulin kertomaan, että...
Mutta kuulehan. Se voi odottaa. Tulen toisen kerran.
Minusta on mukavaa, että tulit.
Niin minustakin.
Nix on nähnyt Keijupoukamassa vaarallisen otuksen.
Tarvitsemme asiantuntemustasi.
Minä alan kohta hikoilla.
Näkyykö sitä merkkiä?
Näin sen omin silmin aikaisemmin tänään.
Eikä se ollut mikään tavallinen peto.
Se on isompi ja nopeampi kuin mikään, mitä on nähty.
Kävin läpi kaikki kirjaston eläinkirjat, mutta en löytänyt mitään.
Sitten kävi ilmi, että etsin väärästä paik...
Viekää se metsään!
Mitä?
Tehtävä keskeytetty! Tehtävä keskeytetty!
Se komeetta, jonka näimme taivaalla, on käynyt täällä jo.
972 vuotta sitten.
Aina kun tähti tulee, tämä hirviö herää.
Mikä se on?
Se on Mikä-mikä-hirviö.
Kun komeetta herättää sen horroksesta, se alkaa rakentaa.
Neljä kivitornia.
Yhden kuhunkin Keijupoukaman vuodenaikaan.
Vihreät pilvet peittävät taivaan.
Ja hirviö muuttuu.
Ja sitten -
nousee sellainen myrsky, että salamat nielaisevat Keijupoukaman.
- Palaa kotiin. - Ala tulla, Mörö.
Ellemme toimi nopeasti, myrsky tuhoaa meidät kaikki.
Mistä voimme tietää, että se on totta,
eikä pelkkä hassu legenda tai väärinkäsitys?
Lasken kolmeen.
Yksi, kaksi, kolme.
Pitäisi käydä lääkärissä.
Omituista.
Suuni oli auki.
Ainahan se on.
Hei, tilaisuutemme koitti. Äkkiä!
Eivät eläimet voi vaikuttaa säähän.
Tavalliset eivät voikaan.
Sitä paitsi tällä otuksella on sarvet ja lepakon siivet.
Näin iso eläin ei pysty lentämään.
Ainakaan omin avuin.
Asia on niin, että me joko kaappaamme hirviön,
tai elämä Keijupoukamassa on ohi.
Ei hätiköidä, ennen kuin tiedämme enemmän.
Se otus on ensin löydettävä.
Kyllä, kuningatar Okariina.
Minusta viattomia eläimiä ei saa satuttaa.
Minusta viattomia keijuja ei saa satuttaa.
En minä ole se vihollinen.
Te kumpikin olette säntillisiä ja taitavia keijuja.
Luotan, että te -
kumpikin -
toimitte Keijupoukaman eduksi.
Mitä hän sanoi?
Hän luottaa, että toimin oikein.
Eli miten?
Lähdemme sen perään aamulla.
Mitä tapahtui?
Sehän piti viedä pois.
Me yritimmekin.
Jättiläinen ei suostunut.
Se ei halunnut jättää sinua.
Minullakin oli ikävä sinua.
Joudun ikävä kyllä keskeyttämään.
Mikset kertonut kuningattarelle?
Nix ennätti ensin.
Ja sitten?
Ja...
Nix kertoi naurettavan tarinan Mikä-mikä-hirviöstä,
joka rakentaa kivitorneja ja tuhoaa Keijupoukaman salamoilla.
Kuningatar pitää Möröä hirviönä.
Niin. Eikö olekin hullua?
Meidän on herättävä aikaisin.
Kylläpä minua väsyttää.
Niinkö? Minä olen ihan pirteä.
Hei sitten.
Älkää nyt.
Ette kai te pidä sitä juttua totena?
Ei Mörö ole ollenkaan sellainen.
Vaikka olisit oikeassa, se ei ole turvassa täällä.
Hei, karvaturri. Joko riittää tälle päivälle?
Lepää vain,
koska heti huomisaamuna -
me etsimme sinulle jonkun kivan paikan.
Siihen asti, kunnes kaikki rauhoittuu.
Näetkö nuo tähdet tuolla?
Jos ne yhdistää, kuvio näyttää apinalta.
Näetkö sen hännän?
Mutta jos sen kääntää ylösalaisin, se on joutsen.
Näetkö?
Tuo on orava.
Ja tuo piikikäs tuolla?
Siili. Näetkö sen?
Tiesin, että ymmärrät.
On vain osattava katsoa.
Mieti nyt. Sinäkö muka hirviö?
Aivan naurettava juttu.
Tiedän, että he ovat väärässä.
He eivät näe samaa kuin minä.
Mörö?
Se on alkamassa.
Mikä tuo on?
Onpa se vihreä.
En ole nähnyt mitään tuollaista.
Mörö?
Mörö? Älä nyt viitsi.
Keijujahdissa jahdataan, eikä juosta pakoon.
Fawn!
Vartijat ottivat aseensa ja lähtivät.
Veithän sinä Mörön turvaan?
Niin, se juttu.
Se taisi tilapäisesti joutua jonnekin.
Kadotitko sen?
Hoidan asian.
Minun pitää löytää se, ennen kuin vartijat löytävät.
Hetkinen. Se rakentaa vielä kaksi tornia.
Yhden syksyyn ja yhden talveen.
Sinähän sanoit, ettei se taru ole totta.
Tarkalleen ottaen sanoin, että he erehtyivät Möröstä.
Mutta kaikki, mistä Nix varoitti, tapahtuu.
Pilvet ovat vihreitä.
Ei sen ole väliä, mitä Nixin tarina väittää.
Olen varma, ettei Mörö satuttaisi meitä.
Luota minuun, Helinä.
Minä tarkistan Talven.
Hei, Helinä!
Kiitos.
Mörö? Mörö?
Samanlainen kuin ne kaksi muuta.
Ihan niin kuin kuvassa.
Täällä!
Se suuntaa kohti Kesää.
Mörö?
Mörö? Siinähän sinä olet.
Olemme etsineet sinua kaikkialta.
Minä tässä. Helinä, Fawnin ystävä.
Vartijat etsivät sinua. Meidän on mentävä piiloon.
Mörö?
Helinä!
Helinä?
Mitä sinä teit?
Ei.
Apua!
Nix!
Tuleeko hän kuntoon?
Hänen on levättävä. Hän ei voi lentää pariin päivään.
Hän toipuu ennalleen.
- Hyvä uutinen. - Mikä helpotus.
Kuulitko, Fawn? Hän toipuu ihan...
Fawn?
Mörö?
Tule alas.
Minulla on asiaa.
Mörö?
Vetäkää nyt.
Yönvarjopölyä!
Vetä kää! Pysykää tiukkana!
Viedään se ulos.
Teit aivan oikein.
- Kaikki sisälle. Kiireesti! - Tänne päin! Vauhtia!
Ala tulla, Soma.
- Menkää sisälle! - Visa, mene suojaan!
- Lennä suojaan! - Pois täältä!
Ainakin sain rakastaa kerran.
Tämän myräkän olisi pitänyt jo loppua.
Suunnitelma pitää.
Kun Mikä-mikä-hirviö on kiinni, myrsky katoaa.
Tietääkö myrsky suunnitelmasta?
Viekää kaikki turvaan, kunnes myrsky laantuu.
Auttakaa meitä!
Mene suojaan!
Liikettä!
Ja sulje ovet!
Käsken sinua pysäyttämään tämän nyt!
Tarvitaanko muuta?
Ota lisää sidetarpeita.
Meidän on mentävä suojaan.
Täällä ei ole turvallista.
Minun on löydettävä Fawn.
Helinä!
Fawn.
Se on ohi. Se ei satuta sinua enää.
Mörökö?
Nix oli oikeassa. Se oli hirviö.
Ei, Fawn.
Se on sankarini.
Kun löysin sen Talvesta,
se käyttäytyi oudosti.
Mörö, minä tässä. Helinä.
Fawnin ystävä.
Vartijat etsivät sinua. Sinun on mentävä piiloon.
Mörö?
Ellei se olisi tönäissyt minua syrjään, olisin jäänyt puun alle.
Olisin voinut menehtyä.
Tai pahempaa.
Se suojeli sinua.
Se pelasti henkeni.
Ja minä petin sen.
Minne sinä menet?
Aion tehdä oikein.
Koeta kestää, Mörö. Päästämme sinut täältä.
Tarvitsemme apua.
Vetä kää kovempaa!
Voi hyvänen aika. Tähän on helpompikin tapa.
Kiitos.
Menkää suojaan!
Tule, Mörö.
Mennään.
Mörö?
- Kiireesti, Fawn. - Tule pois sieltä.
Täällä on pahat paikat.
Kuuntele.
Tuo on yönvarjopölyn vaikutusta.
Pystyt näkemään hehkuni.
Ei hätää, Mörö. Vien sinut pois täältä.
Tuo oli yllätys.
Nix ymmärsi väärin.
Ei Mörö tullut tuhoamaan meitä.
Ne tornit -
keräävät salamoita, jotta hän saa niiden voiman.
Tätä se on valmistellut koko ajan.
Minä ymmärrän.
Lähdemme tornien luokse.
- Ei. - Se on liian vaarallista.
Kerrankin sydämeni ja järkeni -
ovat samaa mieltä siitä, mitä on tehtävä.
Et voi mennä!
Ei hätää.
Paitsi, jos homma menee mönkään. Silver, saat kivikokoelmani.
No niin, karvaturri.
Seuraa hehkuani.
Hyvä, Mörö. Juuri niin!
Nyt ylös!
Olen täällä! Ylempänä!
Mörö, lennä ylemmäs.
Onko kaikki hyvin?
Kaksi tuhottu, kaksi jäljellä.
Vielä yksi.
Ei!
Mörö!
Nix!
Mitä sinä teet?
Pelastan Keijupoukaman!
Ei, Mörö halusi pelastaa Keijupoukaman.
Meillä ei ole paljon aikaa.
Palo leviää nopeasti.
Kuuntele minua.
Lähde pois täältä. Vie kaikki turvaan.
Mene!
On liian myöhäistä, Mörö. Miten saamme ne kaikki?
Seuraa minua.
Näettekö heitä?
Tuolla!
Fawn!
Auttakaa heitä!
- Voi ei. - Fawn.
Fawn?
Fawn, herää!
Onko hän kunnossa?
Ei!
Se ei voi olla totta.
Mörö?
Hei.
Oma pörröinen hirviöystäväni.
Fawn!
Kaikkien keijujen tulisi kuulla totuus Mikä-mikä-hirviöstä.
Se on Keijupoukaman rohkea suojelija.
Se on sankarimme.
Ja sen nimi on Mörö.
Varovasti. Vielä vähän.
Hienoa!
Hyvä, Mörö!
Kiitos, Mörö.
Kappas vain.
Vihdoinkin he tuntevat sinut.
Kyllä se kestikin.
- Hei, Mörö. - Hei, karvaturri.
Mitä meidän pitäisi nyt tehdä?
Minä tein listan.
Niinpä tietenkin.
Mennään nuuskimaan tryffeleitä.
Tuon hajuaistin avulla...
Hajusta puheen ollen...
Miten olisi kylpy?
Minulla on syreenisampoota, joka tekee ihmeitä tuolle turkille.
Tiedän juuri Mörön kokoisen lammen.
Siinä on vesiputous.
Fawn?
Mörö?
Se tarvitsee nokoset.
Pieni lepohetki piristää sitä.
Vai mitä, Fawn?
Sen työ on tehty.
Sen on aika vaipua horrokseen.
Kuinka kauan se nukkuu?
Kuukauden? Vuodenajan?
Vuoden?
Pikemminkin tuhat vuotta.
Mutta silloinhan...
Emme näe sitä enää koskaan.
On aika.
Yksinäs saatko vain taivaltaa?
Ystävää etkö nää käipäävää?
Pelko pois kaikkineen
Valo näin
Jo pääsee sydämeen
Ilta nyt hämärtää
Toinen tänne vain jää
Kuljetaan me aina käsikkäin
Halki maan uinuvan
Unta rauhaisaa näin
Mä toivotan
Se, joka nukkuu tuhat vuotta,
ansaitsee kunnon vuoteen.
Ja pehmeän tyynyn.
Mörön oman pörröisen tyynyn.
Ja raikkaan vesilähteen, joka ei kuivu koskaan.
Yövalon, jottei sinua pelota.
Pienen tuulenvireen viilentämään.
Ja kiitollisen vartijan ikuisen kunnioituksen.
Hei, karvaturri.
En näe sinua enää.
Mutta tiedän, että olet kanssamme, kun tarvitsemme sinua.
Minun tulee sinua ikävä.
Rakastan sinua, Mörö.